Autizmusspecifikus tanulócsoport
![](https://www.tani-tani.info/sites/default/files/ginko1.jpg)
Lehetőség vagy kényszer? Knausz Anna írása
A Ginkó Ház elsődleges célja – hogy boldog iskolás éveket kapjanak ezek a gyerekek és fejlődjenek az önállóságukban – tehát teljesült. Mégis a negyedik közös tanév végére azt a döntést kellett meghozni, hogy az ötödik egyben az utolsó tanév is lesz.
A kispesti Ginkó Házban alapítványi fenntartással öt évig egy tanulócsoport működött, ahol olyan ép intellektusú, autista gyerekek részesültek iskolarendszerű ellátásban, akik nem találták meg a helyüket a közoktatásban sem az úgynevezett EGYMI-kben (gyógypedagógiai, külön nevelő intézményekben), sem az integráló általános iskolákban. A tanulócsoport arra a különleges igényre jött létre, miszerint bizonyos gyerekek, bár képesek lennének a többségi tanterv szerint haladni, de az autizmusban való markáns érintettségük miatt kiesnek az integráló osztályokból. A megfelelő gyógypedagógiai ellátást nyújtó speciális osztályokban pedig többnyire az enyhe értelmi fogyatékos tanulók számára kialakított tanrend szerint haladnak a diákok.
A tanulócsoportba az öt év alatt összesen 12 gyerek járt. Mindannyian magántanulóként (újabb nevén egyéni munkarend) különböző iskolák diákjai voltak, ahol félévente vizsgázniuk kellett a bizonyítvány megszerzéséhez. A tanév során azonban a Ginkó Házban kaptak ellátást. Akárcsak egy iskolában, itt is a mindennapjaik része volt a tantárgyi felkészítés, a mozgás, étkezés és az autizmusspecifikus egyéni fejlesztés. Mindezt azonban rendkívül egyénre szabott módon tudták megkapni ezek a gyerekek, ugyanis a legtöbb esetben négy vagy öt pedagógus volt a házban kb. hat gyerekkel. Így lehetőségünk volt a gyerekek mély megismerésére, és optimálisak voltak a körülmények a gyógypedagógiai módszertan alkalmazására is.
2018-ban, a tanulócsoport indulásának idején az volt az elképzelésünk, hogy egy olyan helyet hozunk létre, ahol a pedagógusok szabadon igazodhatnak az egyes gyerekek igényeihez, és bár a többségi tantervet szem előtt tartva, de azt rugalmasan kezelve, teret kaphatnak a projektszerű témafeldolgozások vagy egyéb alternatív pedagógiai módszerek is. Az évek során azt kellett azonban tapasztalnunk, hogy egyrészt a vizsgák miatt mindenképp igazodnunk kell a közoktatás gyerekek felé irányuló (nem kis) elvárásaihoz, így a tananyag kiválasztásának legfőbb szempontjává a vizsgafelkészítés vált. Másrészt pedig olyan gyerekekkel dolgoztunk, akik az autizmusból fakadó rugalmatlanságuk miatt talán a tipikus kortársaikhoz képest nehezebben kezelik a módszertani változatosságot. Ha az egyik nap lehetett a szőnyegen fekve figyelni a projektbe illeszkedő kísérleteket, nehéz elvárni, hogy másnap az asztalnál ülve dolgozzon a munkafüzetben. Hamar rá kellett jönnünk tehát, hogy ebben a tanulócsoportban autizmusspecifikus módszerekkel fogjuk az OFI által kiadott tankönyvek tananyagát tanítani. Ám mivel nekünk továbbra is kiemelten fontos volt, hogy legyenek nálunk egyéni igényekre válaszoló foglalkozások és programok (mint a versírás, társasjáték-fejlesztés, táncfoglalkozás, kirándulások vagy speciális érdeklődési témához illeszkedő kézműveskedés), ezeket igyekeztünk a gyermekek számára biztonságos és kiszámítható módon beilleszteni a napirendbe.
A gyerekek visszajelzései pozitívak voltak. Szerettek hozzánk járni, és a sok korábbi kudarc után sikereik voltak a tanulásban, fejlődtek, és eredményes vizsgákat tettek az iskoláikban. A Ginkó Ház elsődleges célja – hogy boldog iskolás éveket kapjanak ezek a gyerekek és fejlődjenek az önállóságukban – tehát teljesült. Mégis a negyedik közös tanév végére azt a döntést kellett meghozni, hogy az ötödik egyben az utolsó tanév is lesz. Ennek egyrészt anyagi okai voltak. A pedagógusbérek kifizetése és a ház fenntartása még magas szülői befizetések mellett is hatalmas anyagi terhet rótt az alapítványra. Egy másik ok pedig az volt, hogy egyre inkább megéreztük, hogy nem tudjuk az ideális (szülők számára is vonzó és a szakemberek szerint is hasznos) modellt megteremteni még ilyen elhivatott és nagytudású csapat és kiemelkedő tárgyi körülmények között sem. Hiszen a vizsgakötelezettség miatt a teljes módszertani függetlenséget nem tudtuk megteremteni, és a szülők így is csak egy rendszeren kívüli segítséget kaptak a gyermekük oktatásához. Szerettünk volna egy modellintézményt, egy követhető példát, jó gyakorlatot létrehozni, de öt év tapasztalat után úgy érezzük, hogy az ideális modell a szatellitosztályokban rejlene. Ez a gyakorlatban azt jelentené, hogy a speciális igényekkel rendelkező autista diákok a többségi iskolán belül egy külön csoportot alkotva megkaphatnák azt a gyógypedagógiai támogatást, amire szükségük van. Emellett pedig részleges funkcionális integrációban részesülhetnének, tehát csak annyi időre és azokra a tevékenységekre, tanórákra csatlakoznának a többségi osztályhoz, amennyi a számukra hasznos és előremutató. Ebben a modellben tehát az állami iskoláktól izoláltan működő civil szervezetek helyett a közoktatás keretein belül kaphatnák meg a speciális igényű tanulók a gyógypedagógiai megsegítést és az integrációs lehetőséget is. Fontosnak tartjuk, hogy minden gyerek a képességeinek megfelelően tanulhasson, és nem szabad, hogy ennek anyagi vagy egyéb erőforrásbeli gátja legyen, hiszen nem minden család teheti meg, hogy a magániskolák magas tandíjait kifizesse. Az ellátórendszer megújítása tehát mindenképpen szükségszerű, hiszen tapasztalataink szerint, ha ezek a gyerekek megfelelő módszertani támogatásban részesülnek, akkor sokkal sikeresebbek lesznek a tanulásban, fejlődik az önállóságuk, és ezáltal kitágulnak a hosszú távú tanulmányi és szabadidős lehetőségeik is.
Hogyan tovább?
A hozzánk járó gyerekek az utolsó tanévben egy átmeneti évet kaptak, mely során a Ginkó Házban dolgozó gyógypedagógusok felkészítéssel, és amennyiben az új iskola ehhez hozzájárult, személyes kíséréssel megtámogatott fokozatos átvezetést nyújtottak a diákoknak. A 2023/24-es tanévet pedig mi, pedagógusok arra szántuk, hogy megosszuk a tapasztalatainkat szakmai körökben előadások, képzések és írások formájában. Így született meg az Adaptációs kisokos című kiadványunk is, ami a Ginkó Ház honlapján ingyenesen elérhető. A Ginkó Ház pedig más szolgáltatások által, de továbbra is az autista gyerekek és családjaik támogatásáért dolgozik.